Mine børn!
Arthur?
- Far? - Jeg kommer nu.
- Kan du lide den, Far? - Den er flot.
- Du kiggede ikke ordentligt. - Jo, jeg gjorde.
Det er mig, det er barnepigen, det er mor. Det er dig.
- Hvorfor ser jeg trist ud? - Sådan ser dit ansigt ud.
Nå, det gør det?
Jeg ville ønske du ikke skulle rejse.
Det ville jeg også. Men vi har hele weekenden ude på landet, ikke?
I morgen og så torsdag...
Så er vi sammen igen. Det er ikke så længe.
Du ligner din mor.
- Har i togbilletterne? - Ja.
- Og har i styr på tiderne? - Ja.
Okay, jeg må afsted. Jeg må ikke komme for sent.
- Vi skal nok klare os. Vi ses på fredag. - Vink farvel.
Du har haft det svært, Kipps, og jeg har forståelse for deres situation.
Men vi kan ikke have nogen på slæb.
Et advokatfirma er ikke velgørenhed.
Godt. Jag antager Tomes har informeret dig
- om Frk. Alice Drablow og hendes hus Eel Marsh.
Hun døde i sidste måned.
Jeg har ikke været der i årevis... den gamle enke brød sig ikke om besøg.
Ingen børn?
En søn der døde som barn... Det er længe siden.
De kan studere sagen på turen.
Først og fremmest skal de gennemgå Frk. Drablows papirer.
Få styr på hendes testamente. Det kræver en del papirarbejde.
- Alt skal gennemgåes. - Udmærket.
Vi har brugt en af de lokale, Jerome, men han er ikke til megen nytte.
Jeg håber, Kipps, at de vil benytte lejligheden
til at bevise, at de har en fremtid i firmaet.
Det er sidste advarsel.
KONTAKT ÅNDEVERDENEN VIA MEDIET MRS. WYNNE
- Mor? Mor. - Hej min skat.
SIDSTE TOG MOD NORDØST KL. 21.00
Mr Kipps.
Det er en dreng.
Jeg beklager, Mr Kipps.
- Er vi forbi Crythin Gifford? - Næste stop.
- Nå, de kommer fra London? - Ja.
For at sælge Eel Marsh huset?
De finder ingen lokal køber.
- Bor de på The Gifford Arms? - Ja.
Det er et stykke fra stationen. Jeg kan køre dem. Jeg skal den vej hjem
- Tak. - Samuel Daily.
Arthur Kipps.
- Det er en flot bil. - Den skræmmer stadig de lokale.
Så er vi her.
Mange tak.
Hyggeligt at tale med dem, Mr Daily.
Mr Kipps? Hvad med middag hos os i morgen?
Vi ser så sjældent nye ansigter, og maden derinde er noget hundeæde.
- Det lyder godt. Tak! - Godnat.
Godaften. Jag har reserveret et værelse til søndag under Mr Kipps.
- Der er ingen reservation. - Mit kontor har telegraferet.
Vi har ingen ledige værelser. Så...
- Godaften. - Godaften.
Jag fortalte lige mr Kipps at vi ingen værelser har.
Vi kan jo ikke sende ham ud i det vejr, i regnen.
- Vi må kunne finde en løsning. - Nej.
Medmindre du vil give ham loftsrummet?
Godt så.
Denne vej.
Jeg vil gerne blive til weekenden, for min søn og barnepigen kommer.
Javel.
Det er bedre at holde ferie længere inde i landet.
- Det bliver så koldt herude med havsgusen. - Havgus. Havgus.
Det er den vej.
- Hvor gammel er deres søn? - Han er fire.
Skøn alder.
Tak!
Godnat.
Ind.
Hallo?
Mrs Jerome?
- Mr Kipps? - Ja.
Min mand ville hente dem på The Gifford Arms.
Det er Mr Kipps.
Deres rejse var unødvendig.
Vi kunne have sendt papirerne til London.
Det hele er her.
Mr Fisher siger at de tager hjem idag.
Jeg skal først have ordnet Mrs Drablows papirer.
- Det hele er der. - Der skulle også være en del i huset.
Jeg er tidligst færdig på fredag.
Det går ikke. Kroen har ingen ledige værelser.
Så må jeg kontakte mit kontor kontor. Har de en telefon?
Ikke engang Mr Daily har en telefon. Det er ingen i Crythin Gifford.
Så må jeg sende et telegram.
Postkontoret er lukket onsdag morgen. Toget afgår om en halv time.
Mr Keckwick venter udenfor med deres bagage.
Hyggeligt at træffe dem, mr Kipps.
Mr Keckwick, i stedet for stationen vil jeg køres til Eel Marsh House.
Jerome har betalt mig for at køre dem til stationen.
- Seks, og jeg skal overveje det. - Seks shilling?
Ingen andre vil køre dem derud
Så er vi her.
- Kan de hente mig klokken 15? - Nej.
Jeg skal tilbage til fastlandet før det bliver højvande.
Tidevandet er væk ved 17-tiden, hvorefter jeg kan hente dem.
Klokken 17, så.
Kom så.
Hallo.
Hvem der?
- Tag drengen! - Keckwick!
Mor!
Tag drengen!
Jeg hørte altså en ulykke, Hr betjent.
Ingen har benyttet den vej i årevis.
Ikke siden Drablow knægten drunknede i marsken.
Eel Marsh er tomt.
Nej. Jeg så en kvinde der.
Lige et øjeblik.
Sir, min søster har brug for hjælp.
- Hvad er der galt? Hvad hedder du? - Hendes navn er Victoria Hardy.
- Hvad er der sket? - Hun drak lud. mens vores mor var ude.
Lud. Åh nej. Hr. betjent!
- Dør hun? - Hr. betjent!
Det skal nok gå. Må jeg se...
Hr. betjent!
Nej!
Hallo. Mrs Fisher?
Det er sent. De når ikke toget til London.
Jag kan ikke rejse endnu.
De må ikke tage tilbage til huset.
- Hvorfor ikke? - Mr Kipps, de sagde de har en søn.
- Ja. - Tag hjem til ham.
Pas på ham. Hold af ham.
Det gør jeg også
- Mr Kipps. - Mr Daily.
Godt at se dem. Jeg siger lige godnat til min søn, Nicholas.
- Må jeg kondolere. - Det var længe siden.
Det er plads til min kone og mig
så vi en dag kan genforenes. Kom.
Jeg hørte om pigen i landsbyen.
Forfærdeligt. Er de ovenpå igen?
Ja.
Min kone har ikke hørt det så lad emnet ligge.
Faktisk ser jeg helst, at vi ikke taler om børn.
- Han ville være jævnaldrende med dem. - Tak, Archer.
- Der er du, min kære. - Mr Kipps.
- Jeg har glædet mig til at træffe dem. - Jeg beklager udseendet.
Men jeg stod pludselig uden logi.
- Så må han bo hos os, ikke? - Naturligvis.
- Arthur. - Tak!
Tvillingerne deltager ikke i middagen
De generer da ikke Mr Kipps
- Slet ikke. - Emily!
Tak!
Sådan, hils på Mr Kipps.
- Goddag. - Tak, Archer.
Sådan.
- Er de gift, Mr. Kipps? - Nej, det er uhøfligt at sluge maden.
- Nogen børn? - En søn.
Dejligt. Så ender de ikke som os.
Stenrige Men uden arvinger.
- Har han fortalt om Nicholas? - Elizabeth.
Det er ham.
Jeg har selv malet det. Jeg elsker at male og tegne.
- Det er yndigt. - Nicholas elskede også at tegne.
- Det gør han stadig. - Elizabeth.
Han vil tegne noget til dem.
Elizabeth.
Elizabeth, nej!
Elizabeth!
- Archer, medicinen! - Nej!
Nej, nej.
Jag troede lidt selskab ville hjælpe
Tænk ikke på det.
Hun er overbevist om at vores søn taler gennem hende.
Du tror vel ikke på spiritisme?
Ikke førhen.
Men siden min kone gik bort, så ved jeg ikke.
Tilgiv mig. Jeg vidste ikke...
Sommetider føler jeg at hun er hos mig.
Sommetider...
...Føler jeg. At hun er i rummet.
- At hun vil i kontakt med mig. - Vær varsom, Arthur.
Med de svindlere der taler om at kontakte de døde...
...de udnytter dem der er i nød. Og gør mere skade end gavn.
De kan i værste fald blot skuffe.
Jeg må lede videre.
Det er ikke naturligt at miste nogen i så ung en alder.
Men hvor ender vi Hvis vi åbner døren for overtro?
Det svarer til at jage skygger, Arthur.
Når vi dør, kommer vi derop. Vi bliver ikke hernede.
Kom nu. Læg dig.
Jeg risikerer at miste mit arbejde
Hvis Jerome hjælper mig, kan jeg mødes med min søn.
Jerome er næppe til nogen hjælp
Mr Jerome?
Försvind!
- Jeg gør dig ikke noget. - Du slog Victoria Hardy ihjel.
Gå væk med dig
Gå! Gå!
- Hvad pokker foregår der? - Det er vanvid.
Vi kører ud til huset.
Hvorfor rejste de ikke. Da vi bad dem om det.
Hans datter er død.
De så hende. De så kvinden ved huset
Send ham nu hjem, det nytter ikke noget.
Jeres overtroiske vås.
Var det overtroisk vås der tog deres søn?
Udmærket. Jeg kører ham til stationen.
Tag dig ikke af dem. De lever stadig i middelalderen.
Men jeg så nogen ved huset.
Tro mig det er bare et afsondret sted.
Når huset er solgt kan folk komme videre.
Værsgo, her er forsyninger.
Det bliver højvande kl.23. Jeg henter dig inden.
Jeg foretrækker at arbejde natten over.
Så tag hunden. - Kom, min ven .
Så har du lidt selskab. Du skal ikke jagte skygger, Arthur.
TIL HELVEDE MED DIG, DIN SKØGE
HUN SKRÆMMER MIG I GRAVEN
FORSVIND
GUD BESKYTTER MIG
NATHANIEL DRABLOW 2 AUG 1892 - 10 OKT 1889
JENNET HUMFRYE ELSKET SØSTER TIL ALICE DRABLOW
HVILER I GUDS HÆNDER
KÆRE NATHANIEL,TILLYKKE MED DAGEN FRA MOR
Kære Alice, jeg er tvunget til at opgive min søn.
Når du får lægerne til at erklære mig uegnet som mor-
-har jeg intet valg.
Du og Charles kan tage ham fra mig, men han er min, han bliver aldrig din.
Jennet.
Adoptivforældre: Charles og Alice Drablow
Kære Alice, jeg kan ikke sætte ord på det svigt, jeg føler fra dig, min søster.
Når du nægter at lade mig besøge min søn eller sende fødselsdagskort.
Du gør det ikke for drengens bedste, men for at skade mig.
Han er min.
Hvis du ikke vil lade mig se ham, finder jeg en udvej.
Du prøvede ikke at redde ham. Du reddede kun dig selv.
Du begravede ham ikke engang
Du efterlod ham der i mudderet.
Druknet, liget blev aldrig bjerget Hans blod er på dine hænder.
Jeg tilgiver dig aldrig. må du rådne i helvede.
JENNET HUMFRYE, 30 ÅR
SELVMORD HÆNGTE SIG I BØRNEVÆRELSET
HAN BLIVER ALDRIG DIN.
DU KUNNE HAVE REDDET HAM.
Hvem der?
Du tror ikke på mig, vel?
Jeg tror at selv det klareste hovede kan forledes af mørket.
Jeg så dem. Jeg så hende og hendes dreng.
Nej, drengen blev taget af marsken. Liget blev aldrig hevet op.
Jeg så dem.
Åh, herregud.
Nej, gør det ikke...
Lucy!
Arthur!
- Nej! Nej! - Arthur! Arthur!
Bliv der. Jeg henter dig.
Nej!
Arthur?
Her.
Jeg kan huske da de mistede deres første barn.
De valgte at få et nyt, Lucy.
De spærrede hende inde for at beskytte hende.
- Man kan jo aldrig erstatte... - Hun stod der, Sam.
Du er træt. Du trænger til et hvil.
Hvad skete der med ham, Mrs Daily?
Han legede på stranden med sine venner. Man mente at tidevandet overraskede dem.
Du har set hende, ikke?
Hun var der idag under branden.
Hun er der altid.
- De må ikke bebrejde dem selv. - Hvorfor skulle jeg det?
Fordi de ikke lyttede til de andre. Fordi de ikke holdt dem væk.
Jeg er ikke helt med .
Hver gang hun er blevet set...
...på vejen derud eller marsken eller på selve grunden-
-Uanset hvor flygtigt og af hvem-
-har resultatet altid været det samme. - Ja?
På voldsom eller frygtelig vis har et barn mistet livet.
Så mange... Så mange børn. Så mange børn.
Fishers døtre og Jeromes ældste.
Keckwicks søn, min Nicholas.
Hvordan?
- Åh... - Mrs Daily?
Mrs Daily?
Hun tvinger os... Hun tvinger os til at gøre det.
Hun tvinger os
De tog hendes dreng fra hende.
Så nu tager hun os.
Hun så dig. Hun så dig.
Hun kommer. Hun kommer.
- Elizabeth! - Sam!
- Elizabeth!
Nej, Elizabeth. Nej! Nej!
Elizabeth.
Joseph.
Vi kan sende et telegram før de når at stige på toget.
Hvorfor kørte du mig derud når historierne kunne være sande.
- Jeg troede aldrig på dem. - Du ville ikke tro.Der er forskel
Jeg havde intet valg, Arthur. enten venter Nicholas et bedre sted-
-og venter på at genforenes eller også er han fortabt.
- Hvad ville du vælge at tro på? - Min søn lever stadig.
Og han er på vej hertil.
Åh, nej.
Den nærmeste landsby er en time herfra.
Så er de taget afsted.
- Hvornår er det lavvande igen? - klokken 17, hvorfor?
Hvis vi kan genforene Jennet Humfrye og hendes søn, finder hun måske ro.
- De fandt aldrig liget. - Men du har noget, de ikke havde.
Arthur?
Sam jeg kan mærke den. Lige under mine fødder.
- Vent lidt, mens jeg binder den fast. - Pas nu på.
Arthur?
Åh,nej.
Fortsæt.
- Du må ikke stoppe. - Sømmet er i bund.
Jeg har fundet drengen.
Kan du komme længere tilbage?
Motoren kan ikke klare mere!
Kom nu.
Sam, den synker.
Skynd dig!
Her, her.
Lad os begrave ham, og få det overstået.
Sam...
...der er noget jeg må gøre først.
De er faret vild.
De skal finde hinanden.
Tiden er snart inde.
Kom.
Nicholas?
Far?
Arthur!
Arthur.
Jeg tror at hun er væk.
Jeg tilgiver dig aldrig for at du lod min dreng dø.
Jeg tilgiver dig aldrig.
Tilgiver aldrig.
Tilgiver aldrig, tilgiver aldrig.
Et trin ad gangen. God dreng.
- Joseph! - Far!
Joseph, det er min ven, Sam.
- Hej, Sam. - Hej, Joseph.
- Hyggeligt at møde dig. - planerne er ændret.
Vi tager direkte hjem til London.
Vil du skaffe billetter? Jeg forklarer senere.
Vil du ikke hvile ud før rejsen?
- Jeg vil bare hjem med ham. - Det forstår jeg godt.
Tre billetter til London, tak.
- Klarer du og Elizabeth jer? - Det skal vi nok.
- I skulle komme til London og besøge os. - Elizabeth ville elske det.
Sam?
Far? Hvem er den dame?
Det er din Mor.
Tekstet af Thomas Krogh.